KUNG ARTHURS BRITANNIEN
För länge sedan regerades Britannien
av kung Uther Pendragon.
Men när Uther dog utan arvinge,
härjades landet av krig.
Många gjorde anspråk på tronen,
och det rådde bittra och ändlösa stridigheter.
Människorna tappade modet och greps av hopplöshet.
Landet blev vilset utan ledare.
Så trollkarlen Merlin
frambesvärjde ett magiskt svärd i en sten, kallat Excalibur,
och förklarade att bara Uthers sanne arvinge kunde dra loss svärdet.
Många försökte,
men bara en lyckades.
En pojke vid namn Arthur, som inte hade en aning om
att han var Uthers sedan länge förlorade son.
Arthur växte upp och blev en stor kung.
Han gjorde sina fiender till allierade
och regerade vid ett runt bord, så att alla var jämlika.
Han och hans riddare levde efter ridderlighetens kodex,
och deras hjärtan var rena och ädla.
Men deras största fiende var Arthurs egen halvsyster Morgana.
Hon ansåg sig vara den rättmätiga arvingen,
och eftersom hon desperat längtade efter att äga Excalibur
gav hon sig hän åt mörk magi.
Arthur utkämpade en häftig strid mot henne
och band henne i jordens innandöme.
Men inte förrän hon svor en gruvlig hämnd.
När du sedan länge är borta,
när hjärtan är modlösa
och landet återigen är vilset och utan ledare,
ska jag återvända.
Liksom svärdet.
RIDDARNA KRING RUNDA BORDET
Alex, du blir sen till skolan.
Okej, okej!
Jag kommer så fort jag kan.
Dina läxor skräpar ner köksbordet.
Varenda gång du sover länge och hoppar över frukosten, är det som att
- börja dagen med tomt batteri. - Börja med tomt batteri.
Jag vet.
Om du inte hade skjutit upp det till sent på kvällen...
Tusan.
FEL
Här.
Det är inte precis rätt färg, men...
Du kan säga att det är en soleruption.
Tack, mamma.
Ni lyssnar på BBC. Klockan är 07:30, dags för nyheter.
Det här är halvåttanyheterna.
Experter varnar för att jorden
börjar vara mer instabil än på flera århundraden.
Diktatorer och krigsherrar tar makten i allt fler länder,
och motsättningarna i världen
växer oroande snabbt.
ALEX! DE JAGAR MIG! VAR ÄR DU?
Åh, nej.
VAR ÄR DU? ALEX HJÄLP
Ursäkta mig.
Förlåt.
KRIG HOTAR
FRUKTAN FÖR KRIS
Ursäkta mig.
Bedders!
Har nån sett Bedders?
VÄLKOMMEN TILL DUNGATE ACADEMY
Bedders! Var är du?
Släpp mig! Låt mig vara!
Släpp ner mig!
Nej, nej och nej.
Om du vill överleva här i skolan
får du betala för privilegiet.
Du stryper till blodcirkulationen.
Jag kommer att svimma.
Tala tyst, annars slår jag in min pinkod i dina ben.
Min hjärna fylls med blod.
Den kommer att explodera.
Jag mår illa.
Hjälp!
- Hjälp mig, nån! - Hallå!
Släpp honom.
Men titta.
Det är ju Lego Minifigurpojken.
Släpp honom, sa jag.
Varför ska vi det?
För att ni är två,
han är bara hälften så stor som ni,
och han är min vän.
Hur många gånger måste jag säga det?
Spela inte hjälte.
Priset är för högt.
Det är jag som är kung här.
Akta så du inte drunknar i vattenpölen.
Vi ses, tjejer.
- Släpp mig, din puttefnask! - Sluta slåss!
Flytta på er.
Alexander Elliot!
Du får en chans till att berätta,
annars blir det kvarsittning för er alla tre.
Vem var det som började?
Ingen.
Ditt uppförande här påverkar resten av ditt liv.
Det vet du väl?
Det är en tuff värld,
och det blir inte lättare.
Det finns miljoner barn här i landet
som har fått en bättre start i livet än du.
Och världen förändras inte.
Det är du som måste förändra dig.
Alex, du räddade mitt liv,
och jag kommer att vara trofast intill döden.
som Frodo och Sam,
eller Chewbacca och Han,
eller Donkey och Shrek.
Vi ser till att åka med samma buss varje morgon.
Och jag väntar på dig vid lunchrasten och efter skolan,
så om de vågar försöka nåt...
Vi gör ju redan allt det där.
Lance och Kaye regerar i skolan.
Det finns inget du kan göra.
Det finns inget någon av oss kan göra.
Det är inte lågstadiet längre.
Vi är nollor nu.
Vi är de mest obetydliga och hjälplösa i hela skolan.
Du.
Du!
Jag har lärt mig ett nytt trick.
Håll ut handen.
Krama den så hårt du kan.
Abrakadabra!
Alakazam!
Öppna handen nu.
Det funkade inte.
Du skulle ha båda två.
Det är en fördubblingsillusion.
Den är bra när den funkar.
Strunt i det, Bedders.
Jag är inte på humör för magi längre.
Alex, hur är det?
Det är väl inte sant, eller hur?
Varför skulle du hoppa på nån och slå honom?
Alex.
De mobbade Bedders.
Jag försökte stoppa dem.
Det sa de inget om.
Varför sa du inget? Varför berättade du inte för någon?
Alex, så du ser ut.
För det skulle göra allt värre.
Hur kan allt bli värre om man säger sanningen?
Du skulle inte förstå.
Pappa skulle inte förstå.
Nåja...
...han är inte här.
Men om han var här, vet jag precis vad han skulle säga.
Han skulle säga att säga sanningen och göra det rätta
aldrig gör något värre.
Det trodde du alltid förut, Alex.
Ja.
Men inte nu längre.
- Jag kan känna smaken av det... - Smaken.
...i regnet.
- Jag förnimmer det i jorden. - Förnimmer det.
Det de en gång hade...
...är sedan länge försvunnet.
Sedan länge försvunnet.
- De är splittrade. - Splittrade.
- Rädda. - Rädda.
- Utan ledare. - Utan ledare.
Utan ledare.
- Samtidigt som de blir svagare... - Svagare.
- ...blir jag starkare.
Starkare.
Snart kommer mörkret att falla.
Min tid kommer.
Sitt inte och klottra.
Det här är kvarsittning, inte bild och form.
Koncentrera er.
DU R
DÖD
Alex Elliot!
Vänta. Vi vill prata med dig.
Vart ska du ta vägen? Spring inte undan.
Vad är det? Vad är du rädd för?
Spring, ta honom!
Kan du inte springa fortare?
Vi kommer snart ifatt dig!
Nu är du rökt, din lilla tjallare!
Alex Elliott!
Kom hit! Hit, vovven!
Lance, jag har honom!
Varför sprang du undan?
Du och jag har ett slagsmål att avsluta.
Bäst att vi sticker.
Hallå? Är det någon där?
Bedders, säg till din pappa att vi har hemläxor tillsammans.
Klättra över trädgårdsmuren.
Du måste se vad jag har hittat.
Svärdet har återvänt.
Har återvänt. Återvänt.
- Svärdet. - Svärdet har dragits loss.
- Låt rötterna vara mina känselspröt. - Känselspröt.
Låt marken vara mina ögon och öron.
Ögon och öron.
Hitta den som drog loss det.
Hitta den nye kungen.
Svärdet måste bli mitt.
Kungen måste dö.
Hitta den nya kungen.
Det kanske är skoj.
En YouTube-grej.
Ett socialt experiment.
Det kanske fanns dolda kameror där.
Titta där.
Det står något på parerskyddet.
Skriv in det på Google Translate.
"Gladius...
Arturi...
...filius Tintageli."
Det är latin.
Det betyder "Arthurs svärd, son av Tinta-gel."
Vem är Tinta-gel?
Vad gör du?
För flera år sedan fick jag en bok av pappa
om Riddarna kring runda bordet.
Jag kunde den utantill till slut.
RIDDARNA KRING RUNDA BORDET
Inte "Tinta-gel" utan Tintagel.
Och Tintagel är inte en person utan en plats...
...en ö utanför Cornwalls kust.
KUNG ARTHURS BRITANNIEN
Där finns en slottsruin.
Enligt vissa föddes kung Arthur där.
Jag var där en gång när jag var fem år.
Det var där min pappa bodde.
Det var sista gången jag såg honom.
Det var där han gav mig boken.
Han signerade den också.
Titta här.
"Till Alex, min kung för alla tider. Pappa."
Alex, tänk om det är ett budskap?
Tänk om du är den ende som kan dra loss svärdet?
Tänk om det är...
- Fortsätt. - Då skrattar du åt mig.
Nej, då. Jag lovar.
Tänk om det är Svärdet i stenen?
Skåda, Excalibur.
Böj knä inför din kung.
Ja, milord.
Du är min närmaste, äldsta och bästa vän.
Jag dubbar dig till...
...sir Beddersvere.
Alex, har du lyset på än? Du ska vara i säng nu.
Skynda dig och gå.
- Alex. - Vad är det?
Du tror väl inte på allvar att det är det riktiga Svärdet i stenen?
Självklart inte.
God morgon.
Men för tusan.
Förlåt mig.
Jag glömde helt att inkludera kläder i min Vivifica Transubtantiatio.
Har ni möjligen lite skalbaggsblod,
malda djurben eller bäverurin?
Vad?
Nåväl.
I så fall behöver jag din städrock.
POLIS
Kära konstaplar, inte är det väl mot lagen
att ta en stärkande morgonpromenad?
Eller att bära löst sittande kläder
som låter luften cirkulera kring kroppens veck och håligheter?
Er droska verkar varm och torr.
Kör mig österut utan dröjsmål.
Vad hände nyss?
VÄLKOMMEN TILL DUNGATE ACADEMY
Hör upp allihop.
Vi har en ny elev i klassen idag.
Du kan väl presentera dig själv.
Var hälsade, unga akademimedlemmar.
Jag heter...
...Mertin.
Just det.
Mertin Ambrosius Caledonensis,
och jag är en helt vanlig nutida brittisk skolpojke.
Tyst i klassen!
Nej, Bedders. Absolut inte.
Vi får inte prata med den killen.
Men han verkar cool.
Han håller säkert på med magi i alla fall,
och rollspel och Game of Thrones.
Hör på mig.
För första gången finns det någon här i skolan
som är mer given som mobboffer än vi.
Vi måste hålla oss undan från honom.
Så långt bort som möjligt.
Vissa metaller är vanliga, till exempel koppar,
och de kallas legeringar.
Andra metaller är sällsynta och värdefulla, till exempel guld,
och de kallas ädla metaller.
För länge sedan trodde en del, som kallades alkemister,
att man kunde förvandla legeringar till ädla metaller.
De här delarna av jordskorpan innehåller massor av historia.
Ruiner, döda kroppar, spår efter gamla civilisationer.
Rör sakta era månar mellan de två.
Då ser ni snart hur de här två planeterna,
när deras omloppsbanor korsas,
orsakar den kommande totala solförmörkelsen.
"Kommande"?
Vad menas med "kommande"?
Exakt när kommer den här totala solförmörkelsen?
- Om fyra dygn. - Fyra dygn?
Jisses Amalia. Det är en katastrof.
En katastrof.
Jag trodde att det var om fyra år.
Ur vägen!
Jag behöver luft, utrymme att tänka!
Alexander Elliot!
Det var du som drog loss svärdet!
Om fyra nätter blir det mörkt på dagen.
De två rikena kommer att förenas,
och Morgana återvänder.
Åh, nej.
Ni måste sadla era springare,
sätta på er era rustningar
och samla era allierade!
Stick.
Vi känner dig inte och vill inte lära känna dig.
Lämna oss i fred.
Gott folk...
...riket står inför en dödlig fara,
och den här pojken bland er alla drog loss Excalibur.
Vilka vill knäböja inför honom och svära honom lydnad?
Sluta!
Sluta med det där!
Rokas såg det med egna ögon.
Danielle sa att de försökte fånga den i två timmar men misslyckades.
Han förvandlades inte till en uggla.
Men han sa att vi svävar i dödlig fara.
Och han visste om svärdet.
Hur kunde han veta om det?
Jag vet inte.
Det är en tillfällighet.
Det spelar ingen roll. Jag har bestämt mig.
Jag ska sätta tillbaka det.
Imorgon kväll, efter skolan.
Det är stulen egendom, och det är ett vapen.
Och det får allt att bli...
...konstigt.
- Tänk om... - Tänk om vadå?
Ingenting.
God natt, Bedders.
Mamma!
Mamma?
Mamma.
Svärdet måste bli mitt.
Kungen måste dö.
Mertin?
Vad gör du här?
Räddar ditt liv från det där.
Förstår du inte att
det är livsfarligt för mig att vara i de dödligas rike efter solnedgången?
Möt mig där, imorgon.
Du måste komma.
Öppna fönstret. Fort!
MORGANAS SLOTT
Han var ett barn, milady.
NER I UNDERJORDEN
En pojke, inte mer än 12 vintrar gammal.
Tolv vintrar.
Det fanns en till, knappt äldre än den utvalde kungen.
Han förgjorde vår vaktpost genom elementmanipulation.
Merlin, bara en pojke.
- Har jag väntat så länge? - Så länge.
- Har jag blivit så gammal... - Gammal.
...att han har blivit så ung?
Vakna, mina krigare. Vakna ur slummern.
Natten ska bli vår.
Vakna, mina krigare. Vakna ur slummern.
Natten ska bli vår.
Vakna, mina krigare. Vakna ur slummern.
Natten ska bli vår.
Vakna, mina krigare. Vakna ur slummern.
- Natten ska bli vår. - Natten ska bli vår.
Natten ska bli vår. Natten ska bli vår.
Kom igen nu, Alex.
Dags att återvända till de levandes land.
Det där är inte Excalibur.
Säg som det är. Var fick du tag i det?
På en byggplats, som jag har sagt.
Då tar vi det tillbaka dit genast.
Nej, du får inte ta bort det.
Och du får inte behålla det.
Alex, det här är ett farligt vapen,
- och det tillhör inte dig. - Jo, det gör det.
Jag drog loss det ur en sten,
och något kom och försökte ta det tillbaka.
Något gammalt och ont som kom upp ur jorden.
En pojke från skolan kom och räddade mig.
Sen förvandlades han till en uggla.
Och jag var klarvaken hela tiden, jag lovar.
Hittade du den där på vinden?
Alex, jag vet att du har det jobbigt.
Och jag vet att du saknar din pappa.
Men han gav dig den där boken
för att han ville att du skulle växa upp och bli en bra människa.
Inte en som råkar i slagsmål,
som tror på sagor,
som släpar omkring...
...på jättestora medeltida vapen.
Så varför skrev han det här?
TILL ALEX, MIN KUNG FÖR ALLA TIDER. PAPPA
För att han älskade dig.
Så varför gav han sig iväg?
Jag har kanske inte berättat så mycket om honom som jag borde.
Han hade sin kamp.
Sina demoner.
Men han älskade dig.
Och det här måste få ett slut.
Nu tar vi med svärdet till polisstationen
och sedan kör jag dig till skolan.
Alex.
Lägg ner det genast.
Nej. Det är mitt.
- Jag behöver det. - Jag säger inte till igen.
Jag måste gå, och jag tar det med mig.
Alexander Elliot, våga inte lämna huset.
Alex.
Jag är ledsen, mamma.
Alex!
Jag känner mig sjuk, Alex.
Jag har aldrig varit utanför skolan på en vardag under terminen förut.
Och inte utan vuxens sällskap och en reflexväst.
Jag är van vid att läsa om sådant här,
men inte van vid att det faktiskt händer.
Lugna ner dig, Bedders.
Låt mig sköta snacket.
Äntligen.
Ta de här, följ mig.
Följ med! Jag har temporär logi här ovanpå.
Som jag försökte förklara igår kväll
sugs min livskraft ur mig mycket snabbt när jag befinner mig i de dödligas rike.
För att inte tala om att tampas med en Mortes Milles.
Jag behöver en särskild brygd för att återfå krafterna.
Skalbaggsblod, malda djurben och bäverurin.
Att hitta ingredienserna verkade svårt,
men Lip Smackin' Chicken hade allt.
Verkligen?
Det röda i den här körsbärsläsken utvinns ur skalbaggsblod.
Vaniljen i den här glassen utvinns ur bäverurin.
Och de här kycklingbitarna består mest av brosk och malda djurben.
Sammantaget...
...mycket stärkande.
Du heter inte Mertin, eller hur?
Du heter Merlin.
Snillrikt alias, eller hur?
Jag kom på det bara så där,
för att kunna övervaka dig inkognito.
Jag trodde att Merlin var en gammal man.
Du verkar vara omkring 16 år.
Det är för att jag lever baklänges i tiden.
Ju äldre jag blir, desto yngre blir jag.
Har de inte lärt dig någonting i den där så kallade skolan?
Från och med nu kommer natten att vara farlig för dig också, Alexander.
På natten försvagas halvskuggan mellan ljus och mörker.
Mortes Milles uppstår igen.
Mortes Milles?
Var det den som anföll mig igår kväll?
Fallna krigare från forna slag
vars själar har förslavats av ondskan.
Än så länge kan de bara inträda i det här riket efter mörkrets inbrott.
Men...
...när de uppstår...
...stannar tiden...
...och varje dödlig själ försvinner,
utom för den som drog loss svärdet
och de som har dubbats till riddare.
Deras trollkraft bryts bara i gryningen
eller när varje uppstånden krigare...
...är förgjord.
Det var därför min mamma försvann.
Det var därför allt blev normalt igen när du gick.
Det återstår tre månar till solförmörkelsen,
när Morgana griper chansen att inträda i de levandes rike
och ta tillbaka det hon förlorade för länge sedan.
Excalibur.
Vem är Morgana?
Hon var kung Arthurs halvsyster.
Hon är girig, krävande,
hämndlysten.
Och hon har vaknat.
Men varför nu, efter all denna tid?
Har du sett världen utanför ditt fönster?
Det här landet är splittrat.
Vilset och utan ledare. Människorna har tappat modet.
Det är därför hennes styrka återvänder,
och det är därför svärdet har återvänt.
Förväntas jag stoppa henne?
Det är ju löjligt. Jag är bara 12 år.
Jag är inte ens gammal nog att bära ut tidningar.
Du får hitta någon annan.
Det är för farligt, vi kommer att dö.
Så varsågod, ditt svärd.
Det var kul att träffas, och lycka till med allting.
Ditt uppdrag är förutbestämt.
Det finns ingen återvändo.
Du måste hitta ingången till Underjorden.
Besegra Morgana i hennes eget rike
innan månen döljer solen, annars...
...är ditt folk och landet ni lever i
dömt till undergång!
Du har utvalts att rädda ditt kungarike
från slaveri!
Jisses, det där tog på krafterna.
Om jag måste förvandla mig till mitt gamla jag
varenda gång jag måste bevisa något,
överlever jag inte den här dagen.
Finns det inga fönster utan glas
eller öppna skorstenspipor kvar i det här gudsförgätna landet?
Mertin... Merlin, vänta.
Hur hittar vi ingången till Underjorden?
Vart ska vi gå?
Du är kung, pojke.
Du måste själv välja den väg du ska vandra.
Herregud. Herregud.
Det här är både det värsta och bästa
och det mest hemska och lysande och skrämmande
och fantastiska som någonsin hänt mig.
Vi måste sticka någonstans där ingen kan hitta oss.
Någonstans där vi kan tänka.
Kom, Bedders. Det är här borta.
Titta här.
Det är en inskription.
Det är som i boken. Det är precis som i boken.
DEN SOM DRAR SVÄRDET UR STENEN ÄR KUNG FÖR ALLA TIDER
Du hade rätt.
Han visste.
Det står precis likadant i varenda bok vi har läst.
Kung Arthur, Luke Skywalker, Harry Potter.
Ingen av dem kände sin far, och sedan händer något fantastiskt.
De finner att de härstammar från mäktiga, magiska familjer.
Det är jag, Bedders. Det är jag!
Mamma sa att han hade sin kamp och sina demoner.
Nu förstår jag vad hon menade.
Min pappa är en hjälte. Han är nyckeln till allt det här.
Vi måste ta oss till Cornwall. Till Tintagel.
Vi måste hitta honom.
Men Cornwall ligger långt härifrån.
Och du har inte träffat honom på många år.
Han vet säkert var ingången till Underjorden finns.
Han vet säkert hur man besegrar Morgana.
Han är den ende som kan hjälpa oss.
Titta, Alex.
Det är redan mörkt.
Merlin sa att det är farligt på nätterna.
Han sa att halvskuggan mellan ljus och mörker försvagas.
Han sa...
...att Mortes Milles uppstår igen.
Hej, grabbar.
Fint svärd. Det ser riktigt ut.
Ja. Riktigt värdefullt.
Så ni leker och roar er med låtsaslekar?
Vi gillar lekar. Får vi vara med?
Vi kan väl få låna det? Vi lovar att lämna tillbaka det.
Visst. Varsågoda.
Ni behöver bara dra upp det ur stenen.
Enkelt.
Ursäkta mig, tjejer.
Kom igen.
Stanna här. Hitta något att försvara dig med.
Varför då? Vad tänker du göra?
Precis det Merlin sa. Samla allierade.
Låt mig pröva igen.
- Ett, två, tre. - Ett, två, tre.
Bara jag kan dra upp svärdet ur stenen.
Jag är kungen för alla tider.
Jag ska dra ut det och ni får hålla i det,
om ni båda knäböjer och låter mig dubba er.
Jisses, vilken nörd du är.
Så du är en kung? Jaså, verkligen?
Du är ju inte av kunglig börd. Så vad för slags kung är du?
- Kanske en Burger King. - Han är för liten för att vara King Kong.
Han kanske är Lejonkungen.
Kom igen, Simba. Dra upp svärdet, då.
Om jag gör det, lovar ni att låta mig dubba er båda?
Vi lovar.
Ursäkta mig.
Knäböj nu.
Aldrig. Jag knäböjer inte för någon.
Gör det. Så får vi också leka sen.
Jag dubbar dig, lady Kaye.
Kom igen, då. Sätt igång.
Jag dubbar dig, sir Lance.
Vad tänker du göra nu, din knatte?
Läsa en besvärjelse? Kalla fram en drake?
Ungefär så.
Natten ska bli vår.
Spring! Göm er!
Lance! Spring!
Lance! Res dig!
Fort!
Där är en till.
Kom igen, Lance!
Spring!
Fortare!
- Spring! - Fort!
Säg att jag drömmer!
BRANDFARLIG VÄTSKA
Hjälp till!
De kommer ändå!
- Fort! - Spring!
Fortare! Ur vägen!
- Spring! Fort! - Vänta!
Vänta!
Hjälp! De är snart ifatt mig!
Kom igen, Bedders!
Hjälp!
Spring! Bedders!
- Lämna mig inte kvar! - Fort!
- Hjälp! - Hjälp!
Hjälp oss, någon!
Hjälp!
Det finns ingen här! Alla har försvunnit!
Vad tusan hände?
Vart har alla tagit vägen? Varför är alla bilar tomma?
Det är precis som Merlin sa! Alla har försvunnit!
Alex, vad gör du?
Alex! Spring!
De består bara av ben! Vi kan inte döda dem!
- Där kommer två till. - Vi hinner inte undan dem.
Vad ska vi ta oss till?
Kan någon av er köra bil?
- Skynda dig, Bedders! - Kom igen!
Hoppa in!
Låt mig vara!
Vi har skakat av oss en!
Han hinner ifatt oss! På vänster sida!
Vänta lite, bara.
Oj!
Ta den sista också, så blir allt som vanligt igen!
Håll i er!
Var har du lärt dig köra?
Mario Kart.
Vad?
- Trafiken! - Stanna!
- Stanna!
Tack, Kaye.
Du räddade oss.
Jag tänkte säga samma sak till dig.
Samma här.
Men så kom jag ihåg att det var du som lurade oss in i det här.
Nu följer du med hem till mig,
och du går inte förrän du förklarat vad som just hände.
Gå tillbaka till början igen.
För det första vill ni inte att jag slår er på käften?
Just det.
Sen vill ni att vi skolkar från skolan imorgon
och åker till Cornwall med den här knäppa nya killen,
hittar din försvunna pappa, dödar en demonisk trollkvinna
- och räddar England från slaveri? - Ja.
Och av alla människor i hela världen,
fast det redan finns ett kungahus,
är du den äkta, sanna kungen?
Tro mig, jag är lika chockad som du.
Det är en sak jag inte förstår.
Varför skulle sådana som vi...
...hjälpa sådana som er?
Just det. Varför skulle vi ens vilja bli sedda med er?
För att ni är de starkaste jag vet.
I stridens hetta hjälpte vi varandra.
Vi räddade varandras liv utan att ens tänka på det.
Och precis så gjorde kung Arthur.
Han gjorde sina fiender till allierade.
Han enade Britanniens stridande klaner
och skapade en skara trofasta riddare.
Tillsammans besegrade de en fiende som var större än dem allihop.
Och tänk efter. Kung Arthurs mest trofasta riddare
hette Lancelot, Kay och Bedivere.
Och?
Det är ju vad ni heter.
Herregud. Han har rätt.
Enligt legenden samlades Arthurs riddare kring ett runt bord,
så att alla var jämlika.
Och titta här...
Fort, Bedders. Lyft upp klaffarna.
Ni ser? Inget av det som hänt är en slump.
Det är ödet.
Det var menat att hända.
Så de tror sig vara riddare?
De bedrar sig verkligen.
Bedrar sig.
Pojken, Beddersvere, är undergiven.
Undergiven.
Ingenting utan sin vän.
Ingenting.
Pojken, Lancelot, är girig.
Girig.
Han tänker behålla svärdet själv.
Behålla svärdet.
Flickan, Kaye, är klipsk men oerfaren.
Omogen.
Hon står i tacksamhetsskuld till pojken.
UTE OCH RÄDDAR ENGLAND OROA DIG INTE!
Och pojken själv håller fast vid myten.
Förlitar sig på lögner.
Jag ska utnyttja deras svagheter.
Svagheter.
De kommer att tappa tron.
Tappa tron.
Deras hopp ska bli till hat.
Hat.
Deras uppdrag ska bli deras undergång.
Vad håller du på med?
Bravo, Alexander.
Du överlevde natten oskadd och hittade två nya allierade,
och du har gjort upp en utmärkt plan.
Resa till Tintagel och hitta din försvunne far,
som sedan hjälper dig att hitta ingången till Underjorden,
och krossa Morgana.
Är det en utmärkt plan? Verkligen?
Självklart.
Ön Tintagel är kung Arthurs födelseplats.
Där vilar stark magi.
Mortes Milles kan inte komma åt dig där.
Sir Lance, lady Kaye.
Ett nöje att göra er bekantskap.
Gör oss en tjänst, Mertin.
Prata inte med oss. Vi kommer bara för striderna.
Sådant tal höves inte en riddare, unge man.
Har du ingen respekt för ridderlighetens kodex?
Du menar väl inte att du inte har hört talas om den?
Kusk! Stanna droskan genast!
Denna kodex är det civiliserade samhällets hörnsten,
den lärosats som denna nation byggdes på.
Om du inte känner till kodexen är hela detta företag hopplöst!
Vad babblar han om?
Ursäkta, varför går vi av bussen?
Genväg.
Följ mig. Rask takt. Dra inte benen efter er.
Halt!
Hör noga på nu.
Ridderlighetens kodex är den regel- samling som alla ädla riddare lever efter.
Att lyda kodexen från det ögonblick svärdet dras
gör hjärtat rent.
Och bara en renhjärtad riddare kan döda Morgana.
Ni måste lägga följande på minnet.
Första regeln. Hedra dem ni har kära.
Enkelt.
Ja, för du älskar dig själv.
Andra regeln. Avstå från kapriciösa ogärningar.
Vad betyder "kapriciös"?
Det är en krydda, tror jag.
Det är ingen krydda.
"Kapriciös" betyder godtycklig eller omotiverad.
Alltså, svär inte åt folk eller var ohyfsad mot dem.
Okej. Titta inte på mig.
Tredje regeln.
Tala alltid sanning.
Enkelt, återigen.
Det är inte sant.
Och slutligen, fjärde regeln.
Genomför alltid det ni har påbörjat.
Om ni bryter mot dessa regler
från stunden då svärdet dras,
är ert uppdrag hopplöst redan innan det har börjat.
Det blir väl inget problem, hoppas jag.
Mini-Merlin! Vad håller du på med?
Vi kan inte gå ända till Cornwall!
Det ska vi inte heller.
I flera århundraden har historiker förbryllats av syftet med Stonehenge.
Var det ett tempel? En begravningsplats?
Något slags astrologiskt ur?
Inte alls, din okunniga pajas!
Stonehenge är ett transportnav.
Och det fungerar fast romarna rev ner hälften av det.
Ursäkta mig.
Det är förbjudet att närma sig stenblocken
utan tillstånd!
Vänta! Hallå, säkerhetsvakter!
Kom nu.
Ni ser? Alla är sammanlänkade.
Alla paleolitiska stensättningar i landet.
De är byggda som ett magiskt transportsystem,
konstruerade av undertecknad.
Vi är nu på Bodmin Moor,
225 kilometer från Stonehenge
och bara en stärkande
promenad på 32 kilometer från ön Tintagel!
Vad sa han nyss?
Sa han en promenad på 32 kilometer?
De vägar som är värda att vandra, mina unga vänner,
är sällan enkla.
- Kom nu, Bedders. - Jag kommer.
- Kom nu, Lance! - Jag hatar redan det här.
Det här är det längsta jag någonsin har gått.
Om jag hade signal skulle jag beställa en Uber direkt.
Perfekt.
- Vi stannar här ett tag. - Tack och lov!
Inte för att vila.
- För att träna! - Vad?
Alexander, ge mig svärdet.
För att lära er grunderna i svärdfäktning behöver ni ett vapen var.
En enkel dupliceringstrollformel för metallföremål borde räcka.
Vad gör du, pojke?
Jag har magitrick som hobby, men jag är inget bra på dupliceringsillusioner.
Så jag tänker videofilma dig och försöka kopiera det.
Jag blir väldigt imponerad om du lyckas.
Oj!
Alltså, ni har en armé att bekämpa,
en demon att döda, ett land att rädda.
Så låt oss sätta igång.
Era vapen är tunga och ohanterliga,
men ni är lätta och smidiga.
Använd det till er fördel.
En vuxen krigare kan inte skydda hela sin kropp med svärdet.
Inte heller kan han använda dess tyngd för att bli snabbare.
Använd ert förstånd.
Var modiga och resoluta.
Och...
...lycka till.
Lycka till med vad?
Vad gör han?
Jag går och hämtar mat.
Som belöning när ni har kuvat era fiender.
Jag tänker inte kuva något.
Nu räcker det. Jag sticker.
Släpp mig!
Hallå!
Blockera grenarna.
- De lär oss. - Jag vet.
Kom igen, då!
Vill du ha det?
Smaka på det här!
Titta vad det gör.
Där fick du!
Deras uppdrag kommer att bli deras undergång.
Svärdet måste bli mitt.
Hjälp! Något har fått tag i mig.
Bedders, se upp!
Undergiven.
Lance! Kaye! Hjälp!
Hjälp! Fort!
Det tar svärdet. Jag kvävs! Hjälp!
- Hjälp! - Håll dem på avstånd.
- Hjälp! Hjälp oss! - Vad gör du?
Lance, hjälp mig.
Ta svärdet. Ta svärdet.
Hjälp mig.
Om du är kung för alla tider kan du hjälpa dig själv.
Nej. Lance! Nej!
- Lance! - Lance! Vad gör du?
- Hjälp! - De dödar dig. De dödar oss alla.
- Lance, hjälp! - Hjälp!
Kom an, då! Kom och ta det.
Visa vad ni går för, dumma grenar.
- Hjälp mig! Jag kan inte andas! - Nej! Det drar ner mig!
- Hjälp! Jag kan inte andas. Hjälp! - Bedders! Lance!
- Hjälp mig! - Kaye!
Hjälp!
Merlin!
- Merlin! - Merlin!
- Hjälp oss! - Merlin! Hjälp oss!
Jag kan inte andas!
Merlin! Merlin!
- Hjälp oss! - Merlin!
Merlin!
Hjälp oss!
- Merlin! - Hjälp oss! Jag kan inte andas!
Merlin. Titta.
Fort!
Merlin!
Merlin.
Är du oskadd?
Hon är starkare än jag fruktade.
Vi behöver skalbaggsblod.
Malda djurben. Något som blåser nytt liv i honom.
Det tjänar inget till. Jag är slut.
Till gryningen är ni ensamma.
Merlin! Flyg inte iväg.
Merlin.
Om du hade hjälpt mig, hade vi kunnat hålla stånd mot dem.
Du fick oss nästan dödade allihop.
Ge mig svärdet.
Inte en chans.
Som jag sa förut...
...är det jag som är kung här.
Snälla Kaye.
Vad ska vi göra, Alex?
Merlin kommer inte tillbaka förrän i gryningen.
Mortes Milles anfaller oss när det skymmer.
- Och vi har inte ens svärdet. - Bedders.
Tyst, jag försöker tänka.
Sluta prata.
Nej.
Du säger jämt åt mig att sluta prata, och det jag säger är alltid rätt.
Och den här gången...
Den här gången tänker jag göra något åt saken.
Vänta, Bedders!
Vattnet blir allt djupare.
Det struntar jag i.
Ge tillbaka svärdet till honom.
Det är inte ditt. Det var Alex som drog loss det.
Det utvalde honom. Det tillhör honom.
Då var det dags igen.
Där fick han så han teg.
Låt honom vara!
Låt honom vara, sa jag.
Varför skulle vi göra det?
För att du jämt förstör allting.
För att du är en lögnare och fuskare och översittare.
Du är en ful typ.
Jag ångrar att jag bad dig att ansluta dig.
- Du bryr dig bara om dig själv. - Jaha? Och om jag nu gör det?
Jag vet varför du är en översittare
och fuskare och lögnare.
Jag vet varför ni är det båda två.
Det är för att du är rädd.
Du är rädd att du är ingenting. En nolla.
Du är rädd att aldrig komma någonvart eller bli lyckad.
Du tror att det enda viktiga är hur stark du är
- och hur mycket pengar du har. - Var tyst och kämpa!
Men det borde inte vara så. Det var därför svärdet kom.
Det är därför vi försöker förändras.
Jaså? Vem gjorde dig bättre än alla andra?
Vem gjorde dig till kung?
Lance, nej!
Du bröt av det.
Du bröt av Excalibur.
Du har förstört alltihop.
Just det.
Fly från problemen.
Tänk bara på dig själv, precis som vanligt.
Du kanske har rätt.
Han kanske är en lögnare och fuskare och översittare.
Han kanske är rädd och självisk.
Kanske är vi det båda två.
Men varför inte?
Det är ju så världen fungerar.
Inget du eller någon annan gör kan ändra på det.
Jag är ledsen för att vi mobbade er.
Och för att han bröt av svärdet.
Men vi är inga riddare.
Och det kommer vi aldrig att bli.
Ni klarar er bättre utan oss.
Nej. Du har fel.
Vi klarar inte det här utan er.
Ni är sir Lancelot och lady Kaye.
Vi behöver er.
Det är för sent.
Nej, det är det inte.
Ta fram min bok.
Boken vet alltid på råd.
DAMEN I SJÖN
Damen i sjön, Excaliburs väktarinna.
Hon finns i alla vattensamlingar. Kanske finns hon här också.
Om jag är kungen för alla tider...
...om Lance och Kaye och Bedders
är mina trofasta, modiga och hedervärda riddare,
och om det här är vårt öde...
...i så fall, Damen i sjön...
...återlämna Excalibur till oss.
Jag trodde att nåt magiskt skulle hända.
Nåja.
Det var värt ett försök.
Hallå.
- Hallå! - Alex!
Bedders!
Oj.
Det tillhör visst dig.
Och det här tillhör dig.
Vi är torra.
Från och med nu håller vi ihop.
Som jämlikar.
Ingen vanheder. Inga lögner.
Inga kapriciösa ogärningar.
Och aldrig ge upp.
Svär det.
Jag svär.
Jag trodde inte att man fick svära.
Lance.
Hallå.
Är allt som det ska med er?
Tack. Tack, Gud.
Ni verkar ha varit med om riktiga strapatser.
Vad var det? Aktivitetsdag? Skolutflykt?
Blev ni separerade från de andra?
Hör på...
...det här låter väl konstigt,
men om vi fyra och ponnyerna försvinner, så var inte orolig.
Jag lovar att ni ska få tillbaka dem.
Ursäkta?
Oj, de bara försvann.
Alex, svärdet.
Hör ni, vi måste nog lära oss att rida.
De här ponnyerna är för små. De är för småtjejer.
Döingarna var dubbelt så stora.
Gör som tävlingshopparna på tv.
Vänster tygel för att ta till vänster och omvänt,
studsa upp och ner i sadeln.
De kommer. Jag känner det.
Undergiven.
De är här!
- De är strax bakom oss. - Fort, i galopp!
- Jag vet inte vad jag gör. - Jag kan inte!
Jag kommer att ramla av!
Girig. Girig.
Omogen.
Hitåt, in i skogen!
Träden kommer att hindra dem!
Kom igen, lilla ponny. Fortare!
De tar in på oss!
Hans uppdrag blir hans undergång.
Jag fick en!
Han fick en!
Bedders har fallit av!
Vänd om och hämta honom. Vi avleder dem. De följer svärdet.
Bedders, jag kommer och hämtar dig!
Undergiven.
Fortare, Alex! Fortare.
En nolla.
Kom igen, Bedders.
Fort!
Bedders, du klarade det.
Åh, nej.
Hoppa!
Jag klarade det!
Rid! Så fort ni kan.
TINTAGEL 6 KM KUSTSTIGEN
Jag har en idé.
Hoppa av. Följ mig.
- Vad gör han? - Alex!
Hoppa!
Där är den. Ön Tintagel.
Ni vet...
...vi borde hålla oss tätt ihop för värmens skull.
Aldrig. Jag håller mig inte tätt ihop med någon.
Jag gör inte sådant.
Lycka till, Alex.
Rum inklusive frukost
Plats.
Hej.
Jag undrar om du kan hjälpa mig.
Jag heter Alexander Elliot.
Jag letar efter min far.
Du minns inte mig, eller hur?
Jag är Sophie.
Jag är din faster, din pappas syster.
Förlåt att jag stirrar, men du är så lik honom.
Jag måste prata med honom. Det är viktigt.
Viktigare än något annat i världen.
Kom du hela vägen hit från London på egen hand?
Vet din mamma ens att du är här?
- Då måste vi ringa henne. - Nej, det här rör inte henne.
Ring inte, snälla.
Det här är något jag måste göra ensam.
Nå, vad har din mamma berättat om honom?
Hon sa att de var för unga när de fick mig.
Han hade andra saker i sitt liv.
Hon sa att han kämpade mot demoner.
Jag förstod inte då.
Men det gör jag nu.
Gör du?
Det är okej. Du behöver inte ljuga för mig.
Jag vet vem han egentligen var.
Varför vill du hitta honom i så fall?
Vad menar du?
Han söp.
Han var arg på allt och alla.
Han var ingen bra människa, Alex.
Han bodde här ett tag för flera år sedan.
Det var då din mamma tog hit dig för att träffa honom.
Hon trodde att han kanske hade förändrats, men det hade han inte.
Jag vet faktiskt inte var han är nu.
Han hade sina demoner, som du sa.
Men jag menade riktiga demoner.
Magiska demoner,
sådana som kung Arthur kämpade mot.
Precis som i boken han gav mig.
Du förstår inte. Jag är kungen för alla tider,
och han visste det.
Han skrev det här budskapet till mig, och han väntar på mig.
Men, Alex...
...din mamma köpte den här boken till dig.
Det var hon som skrev det här.
- Stick, jag ska dra loss det! - Mitt!
- Jag vill bli kung. - Jag vill bli drottning.
Jag vill bli kung.
Alex, hur gick det?
- Hittade du honom? - Vad sa han?
Min pappa är inte här.
Och han är ingen hjälte.
Han brydde sig inte om mig.
Och han ville inte veta av mig.
Han gav mig inte ens boken.
Min mamma ljög för mig.
Alltihop är en lögn.
Jag hatar henne!
Du, Alex.
Jag måste visa dig en sak.
Håll fram handen.
Krama den så hårt du kan.
Öppna handen nu.
Jag lyckades. Jag kunde inte sova, så jag övade och övade,
och nu kan jag göra det.
Jag kan utöva riktig magi.
Du får inte ge upp, det är inte tillåtet.
Vi är Han och Chewie, Frodo och Sam.
Vi kan inte ge upp nu, för... se så långt vi har kommit.
Han har rätt.
Du klarade dig tre nätter mot Mortes Milles.
Hundratals av dem.
Läderartade och brinnande
och med förmultnande ansikten och allting.
Du tog oss hit.
Du gjorde oss, dina fiender, till allierade,
precis som kung Arthur gjorde, precis som i legenden.
Du drog ut Excalibur. Det är det enda viktiga.
Den här boken du traktar efter, Alexander...
Inte dum.
Fina illustrationer, men...
...inte helt sanningsenlig.
Kom ihåg att legender är rykten
som viskas genom århundradena.
De skrivs ner och skrivs om, de berättas och återberättas.
Ibland av de rika och mäktiga,
så att de ska kunna behålla makten.
Svärdet bryr sig inte om vilka dina föräldrar är.
Det utväljer inte efter härstamning eller blod, Alexander,
utan efter hjärta och sinnelag.
Om dina legender säger något annat, så kanske...
...du måste skriva om dem.
Men vi är ju tillbaka på ruta ett.
Vi vet inte var ingången till Underjorden finns,
och det återstår bara en natt till solförmörkelsen.
Du är kung, Alexander.
Du är en ledare, inte en efterföljare.
Du behöver inget mer än det du redan har.
MORGANAS SLOTT
Nu förstår jag.
Jag vet. Jag vet var det är.
Jättefint.
Ursäkta. Det är brådskande.
- Ursäkta. - Undan, tack. Vi har ett uppdrag.
Ge oss utrymme. Skynda på, tack.
Det är samma ställe.
Glastonbury Tor.
Det var där Arthur kämpade mot Morgana.
Lance, Kaye, följ klippkanten,
hitta hästarna och bind dem där huvudgatan börjar.
Möt oss sedan vid spelhallen.
Bedders, du följer med mig.
Vi är riddare.
Vi har ett uppdrag att utföra.
BEGRAVDA SKATTER
Kusten är klar. Gör det, Bedders.
Det fungerar.
Bedders, du är ett geni.
- Hej. - Hej.
- Vi vill köpa några rustningar.
Kan vi betala med 50-pencemynt?
Solen går ner.
Och om du inte besegrar henne, går den ner för sista gången.
För imorgon döljs solen av månen och allt är förlorat.
Det är din strid, inte min.
Var aktsam på vägen...
...var modig, hövisk...
...och minns din kodex.
Det finns ingen dörr.
Det finns ingenting här.
Jag förstår inte.
Alex, titta.
Jag ska pröva en sak.
Det här är jätteläskigt.
Ingen verkar ha varit här nere på flera hundra år.
Inte sedan den mörka medeltiden,
när Arthur fångade Morgana här.
Vi är de allra första.
Fyra dörrar.
Ska vi ta en var?
Det kanske är en fälla.
Hon kanske försöker skilja oss åt.
Just det. Vi bör hålla ihop vad som än händer.
Men... vilken dörr?
Vänta. Svärdet vägleder oss.
Det är den här vägen, bakom slingerväxterna.
Titta på väggarna.
De rör på sig.
De vill fånga oss.
De finns överallt!
Håll tätt ihop. Bilda en cirkel.
De är för många!
Lance!
Kaye!
Alex!
Jag sitter fast!
Alex, titta!
Du måste gå. Nu.
Jag håller dem på avstånd.
Nu!
Besegra henne!
Alex! Alex, vi är här uppe!
Alex!
Hon är här uppe! Var försiktig!
Låt dem vara!
Välkommen, pojke.
Pojke.
Jag har hållit ögonen på dig.
Dig.
Du har färdats så långt.
Så långt.
Du har kämpat tappert.
Tappert.
Jag har sett din värld.
Hur du lever.
Myterna du tror på.
Vem du litar på.
Alltihop är lögn.
Merlin ljög för dig.
Din mor ljög för dig.
Du har inget ädelt blod, du har ingen armé.
Du kan inte vinna.
Världen är rutten, Alexander.
Det är inte sant!
Jo, det är det.
Du sökte sanningen, barn,
och du har funnit den.
- Du är bara en träl av ringa börd. - Träl.
- Vet din plats. - Plats.
Jag är den sista Pendragon i livet.
Det här landet tillhör mig.
Svärdet tillhör mig.
Du tillhör mig.
Du har rätt.
Jag är ingenting.
Ta det.
Lance, Bedders, Kaye, fort! Den här vägen! Skynda på!
Jag tror att vi lyckades.
Det var fantastiskt.
Hylla kungen för alla tider.
Nej, låt bli.
Det är genant.
Om de kommer på oss med Excalibur tar de det ifrån oss.
- Det är för riskabelt. - Du har rätt.
Finns Damen i sjön verkligen i varje vattensamling
i hela Storbritannien?
Även i en simbassäng?
- Eller en hink vatten? - Eller en vattenpöl?
Akta på er.
Svaret är visst "ja".
Vi ses, svärd.
Vi ses när vi ses.
Vart ska du ta vägen, Alex?
Ska du inte gå hem?
Jag klättrar över muren och går in genom bakfönstret.
Varför då?
Jag kan inte möta henne, Bedders.
Inte ikväll. Jag är för trött.
Vad tänker du säga till henne?
Samma sak som du. Sanningen.
De kommer inte att tro oss. Det kommer ingen att göra.
Än sen?
Det är ju över nu.
God natt, sir Beddersvere.
Det var ett fantastiskt äventyr.
Ja, det var det.
God natt, Ers höghet-het.
Det funkade inte. Hon är inte död.
Nej.
Du sårade henne bara.
Hennes vrede och beslutsamhet är stärkt.
Solförmörkelsen är om sex timmar.
Men varför? Jag gjorde ju allt du bad mig.
Tänk efter, pojke. Tänk!
Kodexen.
Det måste vara kodexen.
Men... jag avstod från kapriciösa ogärningar.
Jag talade sanning hela tiden.
Jag övervann...
"Hedra dem du har kär."
Mamma.
Alex.
Hur kunde du?
Polisen har letat efter dig. Jag har varit så orolig.
Tack och lov att du är tillbaka.
Mamma, jag har något att berätta.
Vi begav oss till Tintagel.
Jag träffade min faster Sophie.
Jag vet. Hon ringde.
Jag vet att du ljög för mig om boken.
Jag vet...
...att han inte signerade den.
Det var du.
Jag vet att pappa inte brydde sig om någon av oss.
Jag är så ledsen, Alex.
Förlåt att jag ljög, jag...
Jag ville att du skulle tro att han var god.
Jag trodde att om du visste sanningen
skulle det skada dig, förändra dig.
Nej, förlåt mig.
Förlåt att jag var arg på dig.
Ingenting är ditt fel.
Ingenting.
Du försökte bara skydda mig.
Men det behöver du inte göra längre.
Det är en sak jag måste göra.
Jag måste gå till skolan.
Och jag måste ta svärdet.
Alex, vi måste ha ett allvarligt samtal om det där svärdet
och allt det där med kung Arthur.
Ja. Men först måste jag visa dig en sak.
Allt jag sa om svärdet är sant.
Jag kan bevisa det.
Men först måste vi lova att aldrig ljuga för varandra igen.
Att alltid lita på varandra, vad som än händer.
Lovar du?
Jag lovar.
Jag lovar också.
Bli inte rädd nu.
Damen i sjön...
...det här är Alexander Elliot.
Om mitt uppdrag är ädelt och sant,
så återlämna Excalibur.
Jag sa hela tiden åt er att följa kodexen,
men jag bröt den själv.
Morgana är inte död.
- Åh, nej. - Du skojar.
Hon kommer tillbaka...
...till den verkliga världen.
Vi behöver försvarsverk.
SKOLGYMNASTIKSAL
En fästning, ett slott.
Mortes Milles kommer att stiga upp ur marken tvärsöver vägen.
De gör ett frontalanfall,
en stor och skräckinjagande skara.
Solförmörkelsen ger oss en fördel.
Det är varken natt eller dag.
Så den här gången kan Merlin kämpa vid vår sida.
Men vi fem har inte en chans ensamma.
Vi måste samla en armé.
Jag litar på att ni tre föregår med gott exempel.
Så när hela skolan är ute på skolgården och tittar på solförmörkelsen,
få ni se till att sköta er.
Är det uppfattat?
- Ja, miss. - Okej, miss.
Varför kommer alla de där barnen mot oss?
Och vad i all världen menar ni med
att komma till skolan mitt på förmiddagen
och klädda så där?
Vi ska rädda England från evigt slaveri under en urgammal, odöd ondska, miss.
Rasten är slut. Ställ upp på led, fort.
Ställ upp på led. Rasten är över.
Samling här, allihop.
Skynda på.
Den här pojken har ett mycket viktigt meddelande.
Jag heter Alexander Elliot.
För några dagar sedan fann jag ett svärd i en sten.
Sedan fick jag veta att det inte var något vanligt svärd.
Det var Svärdet i stenen...
...Excalibur.
Jag vet, jag vet att det låter löjligt,
men det är sant, och jag kan bevisa det.
Den här pojken, Mertin,
är egentligen trollkarlen Merlin.
Om ni inte tror mig,
så titta bara.
Så förödmjukande.
Var tysta. Hör på.
Vårt land är i fara.
En trollkvinna, Morgana,
har sovit under jorden här i århundraden
och väntat på att få återvända och förslava oss.
Och den stunden har kommit.
Om två timmar blir det solförmörkelse.
Morgana och hennes armé av odöda riddare
kommer att anfalla skolan.
Ni måste hjälpa oss att besegra henne.
Ni behöver bara knäböja och låta Alex dubba er till riddare.
Alla som gör det får ett svärd och en rustning.
Det här är ingen lek.
Det är dödligt allvar.
Flammande svärd och hästar som andas eld.
Så kliv bara fram om ni är redo.
Jag och Bedders hatade Lance och Kaye förut.
Och det var ömsesidigt.
Vi var edsvurna fiender.
Men nu vet vi att det är så ondskan lurar en.
Den vänder oss mot varandra för att vi inte ska märka den.
För den vet att om vi kämpar tillsammans
har den inte en chans.
Så vilka vill stå med oss idag?
Vilka vill stå upp för att rädda sina vänner,
sin framtid, sitt land?
Vilka vill ansluta sig till oss?
Activa
Och förresten,
det här ersätter lektioner idag.
Ursäkta, Pam, men vi måste protestera.
Vi skulle ju bara se på solförmörkelsen.
Ingen sa något om ett historiskt återuppförande.
Min årskurs skulle ha grupparbete inför examen idag.
Jag har just skrivit ut de här.
Mina damer och herrar! Om jag kan få er uppmärksamhet...
Vad heter du?
Hector.
Jag dubbar dig, sir Hector.
Ta en sköld.
Ta en sköld och gå till nästa bord.
Ta ett svärd. Bra.
Ta ett svärd.
Sätt upp barrikader! Lägg ut repen!
Högsta fart!
Sätt två rep i varje bygelhäst.
Så fort ni kan, var sedan redo att hissa!
Ursäkta, mina damer och herrar,
skulle jag kunna få låna allas bilnycklar?
Kom igen. Den första bilen till vänster. Och ni tar den första till höger.
Fortsätt. Bra gjort.
En bilnyckel var. Sätt fart.
Bra. Fort.
Och ett!
Gardera åt vänster.
Och två!
Gardera uppåt.
Och tre!
Gardera åt höger.
Och fyra!
Fötterna isär.
Och fem!
Använd svärdets vikt.
Du måste locka henne i en fälla.
Ge mig tid att öppna en portal.
Skapa en virvelström.
Sedan måste du förgöra henne så att hon aldrig kan återvända.
Det blir inte lätt, Alex.
Vi klarar det, Merlin.
Vi har inget val.
Vi måste göra det.
Alla bataljoner, var redo.
Nu gäller det. Lycka till.
- Stridsklara! - Stridsklara!
De är igenom grindarna.
Avvakta. Avvakta.
Nu! Kör! Kör!
Kör! Kör!
Backa! Inta ursprungspositioner!
Jag har aldrig kört bakåt förut!
Nej!
Fasen!
Förvarna Bedders bataljon! De bryter igenom!
Dra! Dra!
Anfall!
Släpp bygelhästarna! Ett!
Två!
Tre!
Fyra!
Anfall!
Framåt!
Vi behöver fler soldater!
Fort! Den vänstra dörren! Fort!
- Se upp! - Reträtt! Reträtt!
Hjälp oss! Hjälp!
Reträtt!
- Backa! - Reträtt!
Håll stånd! Håll stånd!
Sir Lance och lady Kaye är i underläge!
Sir Beddersvere kämpar man mot man!
Blås till reträtt! Fall tillbaka!
Återsamling på taket!
De är för många.
- Reträtt! - Reträtt!
- Fall tillbaka! - Sätt fart!
Fall tillbaka!
Sätt fart!
Fortare!
Kom igen!
- Barrikad! - Barrikad!
Bygg barrikaden!
- Fort! - Min bataljon, till bortra hörnet.
- Fort. Ta betäckning. - Fort. Ta betäckning.
Rör på benen! Bra jobbat!
- Fort! - Dit bort! Spring!
Bra jobbat!
- De är tusentals. - Var är Morgana?
Barrikaden håller inte länge till.
Hon kanske inte kommer. Det kanske är över.
Var är Merlin?
Hej, Merlin.
Du har knappt åldrats en dag.
En armé av barn.
Trodde du att jag skulle visa dem misskund?
Efter alla dessa år, var det din plan?
Där har vi dig.
Du saknar misskund.
De här barnen äger mer godhet och ädelmod
än du någonsin kan förstå.
Men, Merlin,
jag har sett dem i deras uppvärmda kyffen,
med deras leksaker och struntsaker,
med deras okunnighet om naturen
och om magi.
Anser du dessa små råttor värdiga detta land?
Värdiga det där svärdet? Värdiga mitt arv?
- Merlin. - Merlin!
Ja, det gör jag.
Du och jag tillhör historien, Morgana.
Framtiden tillhör dem, inte oss.
De har ingen framtid.
Sätt igång! Var redo med repen!
Alex, dö inte.
Jag ska göra mitt bästa.
Hallå, kom an, bara!
Här borta! Kom an, bara!
Bedders! Nu!
Hjälp mig!
Nu!
Dra!
Dra! Dra!
Ta skydd!
Hallå!
Lance, Kaye, nu!
Stryp henne så att hon inte kan spruta eld!
- Redo? - Vi kör!
- Greppa repet! Hjälp mig! - Fort! Kom igen!
Dra! Hårdare! Dra!
Släpp inte taget!
Merlin, vi har henne! Vi är redo!
Merlin!
Kasta hit en jacka!
Ge honom en jacka!
Merlin, tala med mig! Hur är det?
Jag är ledsen.
Jag är uttömd.
Jag svek dig.
Nej, inte än.
Magisk brygd. Fort.
Glass, körsbärsläsk och kycklingbitar...
...i flytande form.
Alex, vi orkar inte hålla henne länge till!
Fantastiskt! Du var jätteduktig.
Bra gjort! Bra gjort!
Gratulerar, vi klarade det. Du klarade det.
Väl kämpat. Vi klarade det. Bra gjort!
- Bravo! Gratulerar. - Ja!
Hjältar! Hjältar allesammans!
Ja! Hjältar!
Ja! Ja!
Väl kämpat!
Jag har sett många stora slag i mitt liv.
Belägringen av Guinnion Fort,
hur vi stoppade saxarna vid Badon Hill.
Men tro mig, vid inget slag visades samma mod
som i er strid mot Morgana och Mortes Milles.
Ni har sannerligen överträffat alla mina förväntningar.
Merlin, vi vann slaget,
men England är fortfarande samma plats som förut.
Ja, hur kan vi förändra något annat?
Och även om vi har svärdet, vem skulle lyssna på oss?
Det är sant. Vi är ju bara barn.
Det må vara sant.
Men det här ska ni veta.
Det finns en vis gammal själ inuti varje barn.
Och ett dåraktigt barn i varje gammal själ.
Kanske återstår fler strider för er att utkämpa.
Kanske inte strider mot demoner eller odöda riddare,
eller strider man vinner med arméer eller svärd.
Men även om ni inte använder Excalibur,
vet ni fortfarande vad det står för...
...och vad ni står för.
Sir Beddersvere,
jag gav dig förmågan att duplicera metall.
Jag tänkte ta bort den, men nu
tror jag att du kan anförtros den.
Verkligen?
Menar du allvar?
Tack, Merlin!
Jag lovar att bara använda den för att göra gott.
Sir Lance, lady Kaye,
ni är tappra, trofasta och ädla.
Ni har lärt er att kämpa för andra, inte bara för er själva.
Ni är sannerligen Riddare av runda bordet.
Tack, Merlin.
Alexander,
jag lånade din bok och gjorde några ändringar.
RIDDARNA KRING RUNDA BORDET
Tack, Merlin.
Ett land är aldrig bättre än dess ledare.
Och ni kommer att bli utmärkta ledare.
Översättning: Bengt-Ove Andersson